I farvattnet efter färjan hittades ett styckat lik.
Och vem var med på färjan? Hjörtur Stefánsson.
Pojken fick fängelse och det skulle räcka.
Det räcker inte!
Här är bilderna.
Hon liknar Dagný på bilden.
Dagný! ― Hjörtur!
Jag borde ha dött med henne.
Jag saknar henne varenda dag.
Hjörtur har gripits. ― Det är ju alltid nåt.
Borde du rapportera till Reykjavík?
Att vi tappat liket och att den misstänkte dog?
Ett trasigt fönster till!
Vad är det som händer här?
En världshamn! ― Hur får vi invånarna övertalade?
Det är därför du är här. Parlamentarikern från huvudstaden.
Framtiden ligger i Kina. Den här hamnen är vårt Kina!
Kan nån annan kommun ta hem projektet?
Var hamnen än byggs ger den ett tillskott i statskassan.
På 25 år kan markägarna alltså inte sälja till nån annan?
En person kan ödelägga hela projektet.
Då tar jag på mig att vara den personen.
Vi måste hitta fler likdelar. De måste finnas i fjorden.
Helvete också! ― Vad?
Vi har letat på fel ställe.
Offret var inte på färjan. ― Inte mördaren heller.
Del 4/10
Vi jämför fingeravtrycken ―
men de har tagit skada, så det kan ta flera dagar.
Det kan alltså inte ha hänt på färjan.
Borde vi släppa iväg färjan? ― Inte än.
Vi måste förhöra de avgående passagerarna.
Mördaren får inte veta vad vi har fått reda på.
Om vi kan identifiera liket ligger vi steget före.
Okej.
Men Andri, ―
tappa inte bort armen också.
Och håll er för guds skull borta från medierna.
Hejdå.
Nej, nej! Vad gör du? Vänta!
Min mat ska bannemej inte stå i den kylen!
I frysfacket, då? ― Det hjälper inte. Äckligt!
Vi måste få ett nytt kylskåp. Man kan inte förvara händer där!
Hittade du rapporten från 2008? ― Hjörtur är ju inte misstänkt längre.
Nej, men ändå. Lägg den på mitt bord.
Kan vi utesluta de som var på färjan? ― Ja.
Här är den.
Du kan gå.
Du får tillbaka kameran men inte minneskortet.
Bilderna är bevis i ett mordfall.
FÅNGADE
Jag kom inte för att tala om din jäkla hamn.
Vill du komma in? ― Jag vill visa dig nåt. Kom.
Vad är det? ― Lyssna.
Det är isen. Den packas ihop.
När den värms upp igen, spricker den och utlöser en lavin.
Jag ringer dem i morgon.
I morgon kan det vara för sent.
Vad vill du att jag ska göra? Vägen är avstängd.
Jag ringer dem i morgon.
Du borde låta reparera bilen.
Varför det?
God kväll. ― God kväll.
Arbetade du i torsdags kväll? ― Ja.
Minns du en man som köpte en smörgås, ―
två Bloody Maryn och tomatjuice?
Ja, han är här nånstans.
Det var han där borta.
Tack.
God kväll. ― Friðrik!
Hej på er.
Drack du Bloody Mary här i torsdags kväll?
I torsdags? Bloody Mary?
Jovisst. Det var en typ här i baren som bjöd på en drink.
Han firade visst nånting.
Ja, att han hade återvänt hem. ― Var han islänning?
Ja. Men jag minns inte namnet.
Återvände han hit till byn? ― Jag vet inte. Till Island.
Vad?
Varför frågar ni? ― Det hör ihop med undersökningen.
Av liket som ni hittade?
Vad?
Herregud!
Var det han som var offret?
Minns du vad han hette? ― Jag ...
Jag minns inte namnet.
Sa han nåt som kunde kopplas till mordfallet?
Som vad, då?
Hade han problem? ― Nej.
Hade han fiender? ― Nej. Han firade bara sin återkomst.
Han kom från Spanien. Han sa att han kom från Spanien.
Kan du beskriva honom för en tecknare?
Jag kan försöka.
Jag hjälper förstås så gott jag kan.
Tack, Friðrik.
Meddela om du kommer på namnet.
Känner du nån tecknare? ― Ásgeir.
Kan Ásgeir teckna?
Andri ...
Lät ni faktiskt Hjörtur gå? ― Ja.
Det var ju det där med litauern. Jag tänkte att det klaras upp snabbt.
Ja. Men vi griper helst bara dem som är skyldiga.
Får det vara kaffe eller nåt? ― Vad? Nej.
Hur går det?
Hörde du inte nyheterna? ― Nej.
De släppte Hjörtur.
När? ― Alldeles nyss.
Det förvånar mig inte.
Hjörtur har alltid varit jobbig men nån mördare är han inte.
Jag måste börja plocka undan. Göra allt klart här.
Hjálmar och jag städar. Det tar inte lång tid.
Varför kommer du inte hem?
Det visste jag inte. Han är hemsk!
Det finns mat i köket. ― Jag hämtar åt dig.
Pappa berättade om mormor. Hon var en riktig häxa.
Jag kallade henne inte häxa. ― Nå, drake då.
Eldsprutande och enorm.
Tack.
Erkände Hjörtur? ― Nej.
Vi släppte honom.
Vi har bevis på att mordet inte skedde på färjan.
Hjörtur är alltså inte skyldig.
Ärligt sagt tycker jag synd om honom.
Du har visst aldrig talat med honom.
Vad skulle jag säga?
Att jag förlåter honom?
Jag vet inte.
Men Hjörtur förlorade mycket själv i branden.
Han hamnade i fängelse.
Borde jag visa medkänsla?
Jag trodde att det här var ett förbjudet samtalsämne.
Eller är det jag som öser galla över allt?
Naturligtvis inte.
Smaklig måltid.
Hej. ― Hej.
Jag lär flickorna spela vändåtta.
Finns det kaffe? ― Jag har precis kokat.
Fin snögubbe. ― Visst är det?
De hade aldrig gjort en snögubbe förut.
Bárður har varit så snäll. ― Jaså?
Jag hörde att Jonas har dött. ― Ja.
Han gör er inte illa mer.
Var har ni fått telefonen? ― Den låg i bilen. Den var Jonas.
Får jag ...? Kan du fråga om jag får den?
Tack.
Vem ringer du?
Här finns två isländska nummer.
Står det inte vems de är? ― Förmodligen hemliga nummer.
Jag måste ta telefonen.
Säg att hon får låna Bárðurs telefon.
Vem vill ha dessert?
Har han? Ja.
Okej. Hej.
Litauern är död. Stackars sate.
Och Hjörtur är frisläppt.
Vad med flickorna?
Han var inte säker. Polisen kan ha hittat dem.
Nån ringde honom från Jonas telefon. Han svarade inte.
Fjärde dagen Måndag 9 februari
Jag har tänkt på vad du sa. Att jag talar om Dagný hela tiden.
Jag var upprörd.
Jag står inte ut med tanken ―
att hon skulle ha dött i onödan.
Det vore lättare om det fanns en orsak.
Du behöver alltså en syndabock?
Hur är det med de här telefonerna?
Kan de tas i bruk genast?
Om man köper samtalstid. De har inget avtal.
Har du sålt många på sistone?
En del.
Hördu, får jag fråga en sak? ― Javisst.
Tog Hjörtur bilderna på Twitter? ― Varför tror du det?
Om ni släppte honom så kan han inte vara mördaren.
Men ...
Borde jag vara rädd för honom? ― Nej, då.
Bra.
Minns du vem som har köpt en sån här telefon?
Den gamle mannen i rullstol.
Rögnvaldur. ― Ja. Och till Guðni på hotellet.
Nån annan?
Inte så vitt jag minns. ― Tack.
God morgon, Andri. ― God morgon.
Jag vill tala med dig.
Alltså ...
Alla tycks vara beredda att förlåta och glömma.
Men jag klarar inte av det.
Jag vet inte hur det känns att mista ett barn.
Men hat och bitterhet är knappast den bästa medicinen.
Nej.
Du är inte den förste som säger det till mig.
Vi är faktiskt underbemannade ―
och till idrottshallen ska de ha nåt hela tiden:
mer tallrikar, skålar, bestick, madrasser, täcken och kuddar ...
Är det alls likt?
Håret var lite tunnare.
Han var inte flintskallig men håret var tunnare.
Men mörkt?
Ja, lite mot grått men ändå mörkt.
Säg mig, er chef Andri ...
Han var visst ganska duktig när han arbetade i Reykjavík.
Vad gör han här?
Det finns bra poliser på landet också.
Ja, naturligtvis. Förlåt.
Hurdana öron? Mannens öron, alltså.
Förlåt röran. Vi bygger ut.
Vi måste få det klart till våren. ― Det gör inget.
Varsågod och sitt. ― Det här går snabbt.
Du köpte nyligen en telefon på bensinmacken.
Nej. Varför skulle jag ha gjort det?
Är du säker? ― Ja.
Jag har en riktigt bra telefon. ― Det var märkligt.
Expediten var säker på att det var du.
Det var inte jag.
Okej. Tack.
Du hittar väl ut själv? ― Jadå.
Mannen var också smalare.
Jag tror jag vet vem det är!
Hej.
Det är han.
Jag insåg plötsligt ... Känner du honom inte?
Jag läste polisrapporten från branden.
Du gav försäkringsbolaget en uppskattning baserad på den, va?
Ja.
Får jag se den?
Har du nånsin varit i en sådan eldsvåda?
Nej.
Där inne.
Hjörtur?
Det berodde säkert på att hon var yngst.
Det var svårt att släppa taget.
Hon var alltid min lilla flicka.
Hon var känslig.
Men samtidigt upprorisk.
Hon ville irritera med sin klädsel.
Hon kom full hem.
Och för att reta mig ―
skaffade hon en pojkvän som hade motorcykel.
Hon ville pröva sin gamle far.
Men hon var inte stark.
Hon var skör.
Jag begriper inte vad vi gjorde för fel.
Det var inte jag som tände på.
Jag vet.
Geirmundur Jónsson. Det var han.
Vi fick fast honom för rattfylleri och för att ha sålt marijuana.
Han var pervers. ― Den är inte här.
Den måste vara där. ― Jag hittar den inte.
Fortsätt leta.
Hur många år är det sedan ni såg mannen senast?
Fyra eller fem. Jag vet inte. ― Det kan vara sex eller sju.
Han är av den sorten som alltid lämnar skit efter sig.
Vi måste ta reda på om nån har sett honom här.
Vi vill också veta varför han kom tillbaka.
Och varför han mördades.
Vart har rapporten tagit vägen?
Hallå.
Hej. Det är Ragna. ― Hej.
Hur mår din mamma? Är förkylningen bättre?
Hon mår bättre nu. ― Bra.
Hälsa henne från mig. ― Det ska jag.
Hade du nåt ärende?
Okej.
Din kollega Trausti går inte att få tag på.
Når man honom, är han bara irriterad.
Jag vet. Vi ...
Det är er plikt att informera allmänheten.
Jag är bara en vanlig knegare.
Vi kan inte acceptera ―
att en poliskommissarie behandlar redaktörer så.
I synnerhet när det gäller ett så här viktigt fall.
Ni behöver ju också oss ibland.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Du minns väl att du är skyldig mig en tjänst.
Utmärkt.
Liket är identifierat. Det får inte läcka ut till medierna.
Ævar, liket är identifierat. ― Bra jobbat.
Vi behöver bara få dna:t bekräftat.
Installerar du en bomb? ― Diddi reparerar din bil.
Okej.
Nu borde den starta. Prova.
Ser man på.
Tack, Diddi.
Hrafn! ― Hej, Andri.
María, kan du hämta kaffe åt oss? ― Javisst.
Jag behöver inget.
Ni lär ha släppt Hjörtur. ― Ja.
Men vi identifierade liket. Geirmundur Jónsson.
Han lär ha arresterats några gånger under din tid.
Ja, du.
Basuppgifterna om honom har vi men rapporten saknas.
Ásgeir skötte arkivet.
Om rapporten saknas är det hans fel.
Men du grep honom ett par gånger? ― Det kan man nog säga.
Tack, María.
Kan du stänga dörren?
Andri ...
På små orter som den här ser man inte många brottslingar.
Jag kände mig alltid lite osäker på folk som kom med färjan.
Så länge jag var polismästare ―
hörde Geirmundur Jónsson onekligen till värstingarna.
Han var ett problembarn.
Litauern kan inte ha mördat honom.
Men det är märkligt ―
att problemtypen dyker upp samtidigt som den litauiska maffian.
Med människohandel och allt.
Visste du om det?
Nej, det gjorde jag inte.
Det är olyckligt att vi inte kan hitta rapporten.
Han kan ha varit inblandad i ett och annat.
Droger eller människohandel. Vad vet jag.
Han bara försvann plötsligt för flera år sen.
Sen dess har jag varken sett eller hört av honom.
Hängdrivorna måste sprängas annars får vi en lavin över oss.
Jag kan göra det själv.
Ynkryggarna gör inget. Snart dör nån.
Måste du vara så dramatisk? Ingen rusar iväg ―
bara för att en gammal gubbe är rädd för en lavin.
Du och Hrafn är av samma skrot och korn.
För ditt samvetes skull hoppas jag att du har fel den här gången.
Så trevligt att du bryr dig om mig.
Fara Oframkomlig väg
Kom in!
Hej.
Hurdan var Hrafn som polismästare?
Han var väl helt okej.
Vi har alltid kommit bra överens.
Vi är båda härifrån och känner varann.
Litar du på honom?
Vad är du ute efter?
En cappuccino till dig. ― Tack.
Ni har haft press på er.
Ja. Lindrigt sagt.
Dessutom hindras ni av vädret. Jag skulle bli galen.
Men vi väntar också. På nyhetsredaktionen.
Tråkigt att ni inte kan vara på plats. ― Ja, men vad kan man.
Nå, þór. Berätta nu nåt.
Hej.
Vad blir det för middag? Jag hittade inget att äta.
Det finns mat i kylen.
Menar du att jag ska kocka?
Lägg av nu. Jag har varit i idrottshallen hela dagen.
Ska jag laga en smörgås?
En smörgås?
Det är bra för ditt rykte att du har en aktiv fru.
Förlåt.
Jag är ledsen för middagen.
Men vad skulle de säga om dig om jag bara satt hemma?
Det skulle vara bättre för mitt rykte ―
om jag inte hade en så rynkig och ful fru.
Men snälla Hrafn.
Du är ingen Adonis själv heller.
Undersökningen framskrider väl. Offret är identifierat.
Har han nån koppling till litauern som ni grep förra veckan?
Det kan vi inte säga än.
Jonas Malakauskas rymde från sin cell ―
och återfanns död följande morgon.
Stämmer det? ― Det gör väl det.
Om han kom undan så har väl nåt gått snett?
Säkerheten är uppenbarligen bristfällig.
Har ditt team tappat greppet om fallet?
Du hörde kanske inte att där finns endast tre poliser.
Ändå har de lyckats identifiera liket.
Jag tycker att de har gjort ett bra jobb.
Geirmundur Jónsson, alltså.
Vet man varför han återvände från Spanien?
Inga fler kommentarer. ― Polisen är förtegen ...
Jag ska fråga Rögnvaldur om telefonen han köpte.
Varje ledtråd måste följas upp.
Klarar ni er här?
Det gör vi väl. ― Tack, älskling.
Vi ses snart.
Geirmundur Jónsson var inte på färjan.
Mordet har alltså inget med oss att göra. De måste släppa oss.
Vi åker ingenstans innan vi hittat lasten.
Jag måste ringa och säga att vi startar när isläget tillåter det.
Om du ringer så ringer jag också.
Köpte du nyligen en telefon på bensinmacken?
Ja.
Kom in.
Du är alltid ensam. I det här huset.
Jag har licens för vapnen om du undrar.
Är det bra att lämna mannen ensam med den där flickan?
Du stannar väl en stund?
Det är länge sen jag hade besök.
Guðmundur! ― Pappa!
Pappa, gör det inte!
Jag vet exakt vad jag gör. ― Gör det inte!
Dynamiten exploderar och snön väller åt andra hållet.
Tänk om du har räknat fel? ― Jag misstar mig aldrig.
Var det där en explosion?
Det lyckades!
Hör ni!
Spring!
Spring, pappa!
Översättning: Annica Törmä Yle